Alpa Chino!
Suntem pregătite
Îmi place păsărica la nebunie
Îmi place păsărica să curgă peste tot din ea
Cea mai udă păsărică Îmi place păsărica la nebunie
Beau până la fund din a ta "Transpiraţie de Poponeţ" şi bag o alună
Alpa Chino are control asupra păsăricii
"Transpiraţie de Poponeţ" de la Alpa Chino.
Deschide un poponeţ!
"Transpiraţie de Poponeţ" şi batoanele Sparge-Un-Coi se pot găsi în magazine.
URMĂTOAREA RECLAMĂ A FOST APROBATĂ PENTRU PUBLIC
În 2013, când Pământul a încetat să se mai rotească,
Preşedintele a declarat întreaga Americă de Nord zonă calamitată.
Fac apel la toţi americanii să fie uniţi...
Lumea a apelat la singurul om care putea să facă diferenţa.
PÂRLITORUL
Când s-a întâmplat din nou, lumea a apelat din nou la el.
Şi nimeni nu s-a aşteptat să se întâmple de trei ori!
Acum,
singurul om care a mai făcut diferenţa de cinci ori,
e pe cale să facă diferenţa din nou.
Doar că de data asta, e altceva.
Cine a lăsat frigiderul deschis?
Tugg Vijelie.
PÂRLITORUL VI: Marea Topire Globală.
Iar o luăm de la capăt.
Din nou.
ÎN ACEASTĂ IARNĂ
URMĂTOAREA RECLAMĂ A FOST APROBATĂ PENTRU PUBLIC
Mai doriţi ceva?
Da, drăguţule. Nişte fasole.
Buni!
Vă rog!
Vara aceasta, familia obeză preferată a Americii se întoarce.
Ce scârbos!
- Mă invidiezi pentru că sunt slab. - Ba nu!
Jeff Portnoy.
Şi Jeff Portnoy sunt Grăsuţii: Pârţea a Doua.
În unele ţări,
e considerat un compliment.
Se dezlănţuie în această vară.
URMĂTOAREA RECLAMĂ A FOST APROBATĂ PENTRU PUBLIC
Într-o perioadă în care a fi diferit însemna a fi condamnat,
iar a fi condamnat însemna a muri,
un om a ales să se îndoiască de Dumnezeul său.
De la Fox Searchlight,
de cinci ori câştigător al Premiilor Oscar, Kirk Lazarus
şi câştigătorul premiului MTV pentru Cel Mai Bun Sărut, Tobey Maguire.
Câştigător la Festivalul de Film de la Beijing
al mult râvnitului premiu Maimuţa Plângăcioasă,
Aleea Satanei.
ÎN TOAMNA ACEASTA
Am fost un băiat tare obraznic, părinte.
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc, Alex C & VocaTeam
În iarna anului 1969,
o trupă de elită a Armatei SUA
a fost trimisă într-o misiune secretă în sud-estul Vietnamului.
Obiectivul, eliberarea sergentului Trifoi Tayback
dintr-un lagăr de deţinuţi bine păzit al Armatei Nord-Vietnameze
Misiunea era considerată aproape sinucigaşă.
Din cei zece soldaţi trimişi, numai patru s-au şi întors.
Din aceştia 4, 3 au scris cărţi despre cele întâmplate acolo.
Dintre acestea trei, două au fost publicate.
Dintre acestea două, doar a fost ecranizată.
Aceasta e povestea celor care au încercat să facă acel film.
Whiskey Fire Old Snake cere pregătirea zonei de aterizare
la AD-2489, terminat.
Floyd, sunt liderul.
Escadronul drept să se apropie de zona de aterizare, confirmă.
Floyd, Ştiuca e în aer. Bun venit la bord.
FURTUNA TROPICALĂ
În regulă, liderul acţionează. Deschideţi foc de acoperire.
Ajungem în cinci secunde. Repet, ajungem în cinci secunde.
Sunt 03. Sunt în spatele tău, nu-ţi face griji.
Chalk-3 e atacat. Se trage din dreapta.
Aterizează măgăoaia!
Hai odată!
Veniţi încoace, păgâni afurisiţi!
Umflatule! Mişcă-ţi fundu' acolo
şi trage de timp, acum!
Ne pregătim de decolare!
Mişcă-te mai repede, puţă! Parc-ai fi din jeleu!
Ştiuca, Ştiuca, sunt Boomer 17 la zona de aterizare!
Am nevoie de un atac în forţă la locul semnalizat, mă auzi?
Boomer, sunt Ştiuca. Am două avioane de luptă cu
- bombe Mark 81 cu napalm pregătite! - Iisuse! Doamne Dumnezeule!
Doamne Dumnezeule!
Deschide telefonul şi cheamă întăriri, băiete!
Doamne Dumnezeule!
Ascultă aici, începător afurisit,
spune-le să vină cu bombele cu napalm să vedem acţiune acum!
Aş face-o chiar eu, dar am ceva treabă!
Vreau un răspuns, Boomer!
Ştiuca, Ştiuca!
Te aud!
Se trage la zona de aterizare.
Rock 'n' roll!
Ce dracu'?
Asta-i pentru Brooklyn, nenorocitule!
Cred că pot să le bag la loc!
Trebuie să ne-ntoarcem la elicopter.
Lukemeyer a fost rănit!
Ăsta e ultimul Crăciun pe care-l mai petrec în Vietnam!
Vreţi gloanţe? Hai să vă dau!
Umflatule! Nu l-am văzut pe nicăieri pe Trifoi!
Nu uita de el! Ăsta are norocul tatuat pe poponeţ!
Motown, mişcă-ţi freza aia de Detroit
în elicopterul ăsta! Cât mai repede, la dracu'!
Trifoi e tot în afara perimetrului, domnule sergent!
Să mor dac-am înţeles ce naiba ai spus! Plecăm acum! Plecăm acum!
Haide, sergent. Lasă prostiile. Trifoi e acolo.
E ca şi mort, soldat!
Sau vrei cumva să fii erou?
Exact aşa a murit şi evreul de Brooks, omule.
Iar Meatball a adus toată ferma de vietnamezi peste noi.
Acu' mişcă-ţi fundu' în Huey, înainte să-ţi găuresc poponeţu'!
Haide, jos, jos!
Ce văd aici? Ce-i asta?
Hai, să mergem, să mergem! Haide, decolează!
Sergent. E Trifoi.
Nu!
Ieşi din groapa aia!
Să ajungi acasă.
Supravieţuieşte!
Sper că vă place carnea de hamburger.
Pentru că exact asta o să aduc înapoi
şi o să servesc în pasărea asta de metal.
Acoperiţi-mă, şchiopilor!
Bau! Vă văd!
Rezistă, Trifoi!
Fir-ar!
Fii atent în dreapta!
Du-te dracului, Charlie!
Haide, Leaf, s-o ştergem!
Nu!
- Umflatule! - Fir-ar să fie!
Du-ne la soldaţii ăia! La naiba!
Ia uite la tine, omule. Te joci cu grenadele.
Mi-e frig, Linc.
Nu-mi simt picioarele.
E o nimica toată.
Linc!
Ce e, omule?
De ce trebuie
să ridice omul băţul asupra altui om?
În loc să folosească băţul
să sprijine un om?
N-o să ştiu niciodată.
Ţine-mă de mâini,
pentru că am ceva...
Am ceva de zis.
Aoleu.
- Mă ţii de mâini? - Strâns.
După ce ne-ntoarcem în lume,
o să înfiinţăm formaţia aia despre care vorbeam?
- Eu la chitară bass. - Johnny la tobe.
Iar eu o să cânt la pian.
N-am făcut eu prea multe la viaţa mea,
dar vreau să ştii ceva.
Ce, omule?
Tu eşti...
Tu eşti fratele meu.
Tu eşti... Tu eşti...
Eu sunt fratele tău.
Scuze. Putem să ne oprim?
- Ce spune acolo? - Damien, putem să ne oprim?
- Nu! - Bine, ştii ce?
O să vină şi avioanele, o să fie o explozie mare, 2 minute.
Încă filmăm.
Ştii ce? Nu, nu mai filma. Putem să ne oprim?
- Ne oprim. - Ba nu. Ieşi de-aici!
Ce se-ntâmplă? Pe bune acu', mă doare fundu'!
Îmi intră harnaşamentul în fund!
PLATOUL DE FILMARE PROVINCIA QUANG TRI, VIETNAM
- Damien, ne oprim sau nu? - Nu! Nu! Încă se filmează!
Domnule Puţăfriptă! Ne oprim, domnule?
Nu opresc nimic! Încă filmăm!
Damien, care-i treaba, omule?
Aruncăm în aer liziera asta sau nu?
Lui Tuk Tuk şi Kim li s-au umflat boaşele de la aşteptare.
O să-i las să-şi dea drumu' dacă avem permisiunea!
- Mergi până la capăt. Încă filmăm! - Dieter, mă auzi?
Ăla e C-4, boule. Pune-l la loc. Eu am spus detonator.
Am nevoie de cineva care vorbeşte americana aici, la naiba!
Nu mai are răbdare.
Eu încerc să arunc jungla asta în aer.
Toată lumea să tacă.
Vin şi avioanele. Avem o singură încercare!
Şi începeţi!
Hai s-o facem. O simţi? Mă simţi pe mine?
- Tu eşti.. - Eu sunt fratele tău.
Le-am văzut pe toate, omule.
Scuze, Damien?
Vezi asta?
Broscuţa de pe microfon? E chiar în câmpul meu vizual.
Donny! Ce faci, omule?
A stat acolo tot filmu'.
Păi, îmi stă fix în faţă,
mă uit fix la broască, eu încerc să simt...
Mereu broasca galbenă e cea care aduce broaştele negre vinerea, omule.
La naiba, nu, nu m-am pişat eu pe fata aia..
Nu, nu m-am pişat pe ea, ascultă-mă. Nu, nu.
Uite-aşa s-a întâmplat. A trecut pe lângă mine când mă pişam.
Ce puii mei se-ntâmplă aici?
La trei. Unu, doi, inspiră.
Fă-mi o favoare, te rog. Nu vreau să număr până începe scena.
- Fără numărătoare? - Fără numărătoare.
- Bine. - Putem începe când spune "acţiune"?
Bine... Când eşti pregătit.
- Bine... - Nu sunt o rachetă, da?
- Bine, omule - Şi acţiune!
Cum te simţi tu mai bine. Fir-ar! Să nu mori!
Erika, adu-mi o apă cu vitamine!
Ştii ce e, Damien? Scuze.
Nu mă bag peste el, dar dacă eu plâng, ar trebui să plângă şi Osiris?
- Nu, toată lumea plânge... - Ne oprim sau plângem?
- Nu, nu, nu, plângem! - Hotărăşte-te odată, omule!
- Kirk, poţi să plângi. Tugg, şi tu la fel. - Mersi!
- Toată lumea să plângă... - Ştii ce?
- Vezi cât e de agitat acuma? - Ştiu.
- Hai să ne-ntoarcem la treabă - Bine. Încă filmăm!
Aici Şoimul 1. Avem dealul în vizor, e la aproximativ 3 km depărtare.
Dieter, avioanele astea mai au un pic şi ajung.
Au nişte bombe de aproape 100 de kile.
Vreau să ştiu dacă suntem gata să începem.
- Tu eşti... - Eu sunt...
Vezi, asta cred eu că e, Damien. Cred că e vorba de replică.
Da?
Nu ştiu dacă Trifoi ar spune aşa ceva... Trifoi?
Plângeai când ţi-au fost sfârtecate mâinile?
Nu. Vezi, deci nu plângea. Da, doar că asta e...
Deci acum trebuie să rescriem, nu?
- Un' te duci? - Hai să rescriem scenariul!
Action Jackson nu poate să plângă. Asta e.
Ştii ce, Kirk? Eu sunt gata să filmez scena!
Care scenă? Scena trebuie să fie una încărcată emoţional. Unde-i emoţia?
- Acum era momentul să schimbăm scenariul! - Kirk...
O să stăm pân' la Anu' Nou Chinezesc până plânge omu' nostru.
Mă încurcaţi, mă încurcaţi tare de tot.
Mă încurcaţi, fir-ar să fie!
- Kirk, nu! - Nu te mai ţine după mine, englezoiule!
Mă duc pân' la baie. Vrei să vii să mi-o ţii?
Fir-ar! Ce naiba faceţi, Dumnezeule!
O să fie un cadru larg, nu?
Normal că o să fie cadru larg.
Ce, ţi se pare că sunt idiot sau ce?
Scoate mâncarea aia...
Atenţie că vin!
- Se apropie avioanele! - Drace!
Vai, să-mi bag, fir-ar. Ţâţe tropicale!
Ăla e semnalul! Hai, hai, hai!
Hai să dezlănţuim Iadul!
Fir-ar să fie, drăcia naibii!
Asta e!
Mama Natură tocmai s-a pişat în pantaloni!
- Mişto. - Mamă!
Belele în junglă.
Alte veşti proaste pentru platoul de filmare din Vietnam al filmului Furtuna Tropicală,
unde o explozie de 4 milioane de dolari a prăjit locaţia exploziei,
iar camera nici nu era pornită.
Finanţat de impetuosul mega-mogul Les Grossman,
se zvoneşte că filmul e deja cu o lună în întârziere
după doar cinci zile de filmări. Motivul?
Toată lumea îl arată cu degetul pe regizorul debutant Damien Puţăfriptă,
care, după cum spun sursele din interior,
nu poate controla o distribuţie plină de vedete,
inclusiv pe flatulenta vedetă a faimoasei francize "Grăsuţii", Jeff Portnoy.
Să vă spun ceva, Multă lume-şi bate joc de mine.
Se spune că filmul e despre pârţuri. De fapt, e vorba de familie,
şi despre voi! Voi nu puteţi face ce fac eu.
Proaspăt eliberat după perioada petrecută în detenţie
pentru posesie de heroină şi marijuana,
Portnoy aproape că n-a putut fi asigurat.
Din distribuţie mai face parte şi vedeta hip-hop Alpa Chino.
Sunt aşa de bucuros că fac Furtuna Tropicală.
Să beţi "Transpiraţie de Poponeţ". Beţi "Transpiraţie de Poponeţ".
Dar adevărata celebritate de pe platoul de filmare
e câştigătorul a cinci premii Oscar, Kirk Lazarus.
Genialul australian, cunoscut pentru apucăturile sale din viaţa reală,
este celebru pentru că intră cu totul în pielea personajelor pe care le joacă.
A fi actor nu e cu nimic diferit
faţă de a fi jucător de rugby sau muncitor în construcţii,
în afara faptului că uneltele mele
sunt mecanismele care provoacă emoţii umane.
Lazarus a suferit o controversată
operaţie de schimbare a pigmentului pielii pentru a-l putea interpreta
pe sergentul afro-american al plutonului, Lincoln Osiris.
Da!
Încercând să facă un rol la fel de mare ca şi Kirk,
vedeta filmelor de acţiune, Tugg Vijelie.
Vedeta care aducea odată cel mai mare profit de pe urma unui film,
în ultima vreme, filmele sale din seria Pârlitorul şi-au pierdut atracţia.
De curând, Vijelie a vorbit cu Tyra.
Nu ai o familie.
Eşti trecut de 40 de ani Nu ai copii şi eşti singur.
Cineva apropiat ţie a spus,
"Încă un eşec şi s-a terminat."
Cineva a spus că mi-e apropiat?
A fost un an greu pentru Tugg.
Dezamăgitoarea comedie Chitlin' & the Dude
a fost urmată de o aventură de rău augur în sfera dramelor serioase.
Retardatul Jack,
povestea unui fermier retardat care poate vorbi cu animalele,
a fost un dezastru la box office,
pe care mulţi critici l-au considerat
"printre cele mai proaste filme ale tuturor timpurilor".
Eu nu am o minte bună.
Eu cred că ai o minte bună, Jack.
Mă faci fericit.
Dar acum se pune întrebarea, poate Vijelie să încânte spectatorii
în ceea ce e considerat cel mai scump
- film de război făcut vreodată? - Rick Peck.
Îi dorim lui Tugg mult succes.
Rum-Tum-Tuggernauts, sunt Pecker. Ai timp pentru impresarul tău?
- Rick? - Salut, prietene,
ghici la cine mă holbez acum.
- Ce? - Mă uit la moaca ta urâtă
pe coperta din spate a revistei Vanity Fair,
ţinând în braţe un drăgălaş ursuleţ panda din Oraşul Drăguţ.
E o tâmpenie, frăţicule. Tu eşti un star rock.
Ai primit coşul cadou pe care ţi l-am trimis?
De la Rick.
Da. Da. E mişto. Mersi.
Ăla e un telefon prin satelit adevărat.
Să nu-l faci cadou mai departe.
Ai văzut ultima ediţie a Access Hollywood?
Da. A fost ca o bătaie cu pistolul aplicată unui copil orb.
N-o să umblu cu cioara vopsită, Tugg. Tu eşti o mare vedetă, da?
Dar momentan,
eşti ca un copilaş la joacă,
cel care are păduchi şi cu care nu vrea să se joace nimeni.
- Cum adică? - Adică trebuie să te radem pe cap
şi să te trimitem înapoi pe terenul de joacă, da?
Poftim?
Cum a fost scena cu plânsul?
Groaznică. Lazarus s-a apucat să plângă.
Apoi începe să saliveze şi să-i curgă din gură
şi nici măcar nu era în scenariu...
Opreşte-te!
Trebuie să prinzi curaj, Tuggboat.
Pe cine crezi că interesează cu cât e mai talentat decât tine?
Dacă plânge el, tu să plângi mai tare, omule.
N-avea câinele tău leucemie sau ceva de genu' ăsta
când erai mic? Gândeşte-te la faza asta.
Pac pac. Şi punct. Ţi-au instalat Parabolica?
Doamne Dumnezeule.
- Ce-i? - Ţi-au conectat Parabolica?
- Nu. Tipul n-a mai venit. - Poftim?
Pentru Dumnezeu, e inacceptabil.
Au televiziune digitală, dar e în regulă.
Nu, nu, nu. Să fim serioşi. Nu e-n regulă.
Nu e deloc în regulă, Tugg!
Şi nu trebuie să-mi explici de ce ai nevoie de Antenă Parabolică
sau apă curată, aşternuturi curate, mâncare, casă.
Eu am luptat pentru chestiile astea din contract.
Cum merge treaba cu adopţia?
Nu prea bine.
Mi se pare că toţi copiii buni au fost aleşi deja.
Măcar tu ţi-l poţi alege.
Eu m-am pricopsit pe veci cu al meu.
Hai, înapoi la treabă, soldat genial care eşti.
Pecker e în misiunea Parabolica pentru T-I-N-E.
Şi insistă asupra lacrimilor, omule.
Bine. Am înţeles.
Spune-mi-o încă o dată.
- Tu mă faci fericit. - Fă-mă fericit.
- Te iubesc, prietene. - Bine, pa.
Şedinţă de criză? Ce-nseamnă asta mai exact?
Suntem în criză?
El e şeful studioului.
Vrea să vadă care e situaţia. Suntem la 15.000 km depărtare.
Vrea doar să ne vadă la faţă.
Ştiu, dar tu ai zis că a convocat o şedinţă de criză.
E vorba de Les Grossman. Foloseşte tot felu' de cuvinte.
"Criză", "explozie", "nu se filmează", "concediat".
Sunt simple cuvinte.
Da! Da!
Ştii să păstrezi un secret?
Un camion pentru transportul camerelor a dat peste Judi Dench în Londra.
Crede-mă, are probleme mult mai mari.
O fi putând el să mă vadă, dar eu nu-l pot vedea.
- La o parte! Bună, Les! Bună - Mişcă-ţi fundu'...
- Stăteai cu picioarele pe birou. - Ne vede?
Nu ştiu de ce n-avem...
Aduceţi-o o Cola fără zahăr. Les! Funcţionează!
Da, ce-oi mai face tu acolo. Bună, Les!
- Bună, Les! - Bine.
Te auzim bine aici, Les.
Te văd.
Care din voi e Damien Puţăfriptă?
Eu sunt acela, domnule.
E bine că în sfârşit ne întâlnim, că ne vedem faţă-n faţă.
Şi cine e şeful la recuzită? Tu? Tu.
Pocneşte-l pe regizor, tare de tot.
Îmi pare rău, omule.
E numai vina ta, englezoiule!
Ai întrecut limita, prietene.
- Ce? - Fir-ar să fie, Damien!
Cu tot respectul, nu Les Grossman a aruncat jungla în aer.
- Ce? - La naiba cu jungla.
Exact!
Haide, omule.
Les, înţeleg dacă eşti supărat,
dar trebuie să mă descurc aici cu nişte primadone!
Măscărici! Tugg Vijelie nu ştie să plângă!
Ştii cum trebuie să te comporţi cu un actor? Ei se plâng de orice,
le dai jos pantalonii şi plesneşti la poponeţ.
- Plesneşte poponeţu', Les. - Ce?
Dacă loveşti un copil, îl transformi într-un mucos.
Frica îl transformă în bărbat.
Ştiu eu un loc în care valoarea unui bărbat se măsoară
în numărul urechilor agăţate de medalionul de la gât.
Aşa e-n lumea reală.
Vreţi să faceţi filmul cum trebuie?
Acolo trebuie să vă duceţi fătălăii de actori.
Cine-i tipu' ăsta?
Les, el e Trifoi.
Sergent Trifoi Tayback. Eu am scris cartea.
Eşti un mare american. Naţiunea asta îţi datorează multe.
Acum taci dracu' din gură şi lasă-mă să-mi fac treaba!
- Uite, Puţăfriptă. - Da.
De-acum încolo, o să-mi bag pumnu' în poponeţu' tău atât de adânc,
că de fiecare când o să-ţi vină vreo idee,
o să trebuiască să se furişeze pe lângă verigheta mea.
Controlează-ţi actorii, altfel anulez proiectul.
O Cola fără zahăr!
A trecut o săptămână, suntem în întârziere cu două săptămâni,
GI Joe nu poa' să plângă,
dar oricum nu contează, pentru că tu nu ai camera pornită.
Hai să ne distrăm!
Ai face bine să te aduni,
altfel mă urc în primul avion şi mă car. Înţelegi ce vreau să zic?
- Ai simţit-o? - Da.
Uite încă unul. Aşa. Acum ce facem?
- Sandusky. Bun. - Domnule Puţăfriptă.
Trebuie să facem şedinţă cu distribuţia chiar acum.
- Chiar acum? Super. - Da.
Ţie chiar îţi pasă, nu?
Da, e un film important pentru mine, glumeşti?
Mi-am petrecut ultimii doi ani din viaţă
cu banii de la o reclamă la un medicament anti-herpes.
Ştiu, tu eşti singurul care a dat probă,
şi singurul care s-a dus la tabăra de antrenament.
Hei, Alpa.
Eu sunt regizorul. El e... Vreau să vorbesc cu actorul meu.
Bine, stai aşa. Chino?
Ce? Salut. Care-i treaba?
- Promoţie la "Transpiraţie de Poponeţ"? - Nu, e vorba de film.
Filmul şi "Transpiraţie de Poponeţ" sunt acelaşi lucru. Daţi-i un pahar.
Ce mai faci, Jeff?
- Tu cine eşti? - Super, omule.
Kevin. Kevin Sandusky.
Îl interpretez pe Brooklyn, am lucrat împreună.
Exact, exact. Îmi place de tine.
E o mare onoare să mă aflu aici...
Deja îmi dau seama că o să fie o adevărată experienţă.
Mă distrez de minune.
Mă poţi ajuta un pic? Caut pe cineva.
Tipu' de la recuzită cu bandana. Are un pachet pentru mine.
Ia uite-l pe nenorocit. Dragon!
Ce naiba? Prietene!
O să torn un videoclip, da?
O să am şi soldaţi vietnamezi
care să facă faza cu picioarele-tăiţei, Damien.
Soldaţi vietnamezi care o să ţopăie ca iepurii, Damien.
E bună ideea, îmi place, e super. Dar trebuie să...
Soldaţi vietnamezi făcând crize. Arată-i.
Da, aşa. Haide, Cornbread.
Alpa!
Fii atent. Donny e la telefon.
Alo? Yo, yo, Donny!
Îl sunăm noi înapoi? Trebuie să intru într-o şedinţă.
Dacă lăsăm la o parte diferenţele,
vom vedea că suntem la fel.
Când lăsăm la o parte diferenţele, vedem
că suntem cam la fel.
Hai să fim prieteni.
Ştiu că putem face lucruri minunate împreună.
Ăsta e un citat dintr-o carte pentru copii la care sunt coautor,
Băiatul Pe Care Toţi Erau Geloşi.
Cred că ţine de călătorie...
Retardatul Jack, a fost de rahat!
Cine-a spus asta? Nu-i amuzant.
Oricine-ar fi spus-o, nu-i amuzant, da?
Când turma se rătăceşte,
păstorul trebuie să ucidă masculul care-i duce pe drumul greşit.
- Trifoi? - Hai încoace. E-n regulă.
- Stai jos. - Da.
- Deci nu-ţi place la hotel? - Am coşmaruri din cauza paturilor.
Acuma cre' că nici n-ai putea găsi un sudist cu o şapcă din piele de raton
cu o curvă de Ohio ţinându-te de obiect şi arătându-ţi calea.
Poftim?
Eşti ca o ghicitoare
care nu are răspuns.
Chiar nu pricepi?
Nu, nu prea. Sunt o puţă de şoarece sau ceva de genu'. Nu ştiu.
Mi-am lăsat povestea pe mâinile tale de englezoi,
şi nu accept să mă dezamăgeşti.
Crezi că am vorbit doar aşa ca să mă aflu în treabă la şedinţă?
Trebuie să-i trimiţi pe băieţi în mijlocul acţiunii.
Ce? Nu pricep.
- Vrei să faci filmul sau nu? - Da, vreau.
Bun, fă rost de nişte camere video de-alea mici.
Le ducem în junglă, şi le punem în copaci la diferite unghiuri.
Apoi îmi dai mie şi piromanului de Cody
toate fumigenele, încărcăturile, explozibili şi detonatoarele pe care le ai.
Apoi îi ducem acolo pe băieţi,
eu şi Cody, am putea da foc întregii jungle,
încât să facă pe ei de frică actorii ăia de doi lei
şi să ţipe după mamele lor.
Ar şi cerşi după un sac de cadavre dac-ar însemna să meargă acasă.
Aş putea să fac asta.
Aş putea filma în stil de gherilă. Curajos, murdar.
Să-i duc departe de ajutoare şi de asistenţii linguşitori.
Să-i duc în miezul acţiunii adevărate.
- Acţiunea adevărată. - Cu frică adevărată în ochi!
Frică reală, emoţii reale! Da, Trifoi, Da!
- Da! Da! - Da! Da!
Scoate-i din normal!
Nu mai sunteţi actori într-un film!
Sunteţi cinci bărbaţi într-un elicopter!
Cu alţi trei bărbaţi!
Cât o să stăm?
Pentru că mi-am lăsat mare parte din vitamine la hotel.
- Gura, viermilor! - Exact, viermilor!
Hai, hai, hai! Jos din elicopter!
Mişcaţi, viermilor, haideţi Hai, mişcaţi-vă!
AFară, viermilor!
- E prea sus! - Mişcă!
Ne vedem în Iad!
Ce prostie! Trebuie măcar să-mi sun asistentul.
Fir-ar să fie! Doamne! Omule!
Acum sunteţi într-un cuib de vietnamezi ostili.
Felicitări, Umflatule. Tocmai am murit cu toţii din cauza ta.
Vrea cineva să ne dea de gol poziţia lui Charlie?
Telefoanele mobile!
Ce naiba, Damien?
Nu erau celulare în '69, omule. sunt fidel din cap până-n picioare.
Domnilor, am şi veşti bune, şi veşti rele.
Cei de la studio vor să anuleze filmul. Asta e vestea rea.
Şi acum vestea bună.
Dacă vreţi să salvaţi filmul ăsta, veţi deveni o grupă adevărată.
Obiectivul vostru e să mergeţi în nord la râul D'ang Kwook
şi să eliberaţi prizonierii de război ţinuţi acolo,
moment în care Trifoi se va lăsa capturat,
moment în care îl veţi salva,
moment în care vă vom duce cu elicopterele acasă!
Fir-ar.
Trifoi, de vreme ce tu eşti sergentul de stat major,
uite harta şi lista cu scenele.
Credeţi că vă descurcaţi?
Am umplut toată valea asta cu camere video ascunse.
Şi voi filma şi eu, din puncte diferite,
pentru ca toate momentele glorioase să fie filmate.
Şi credeţi-mă, domnilor, va fi ceva glorios.
Dacă pare real, probabil că aşa şi e.
Aţi vrut să fiţi actori.
Aţi vrut să intraţi în pielea altor oameni.
Pregătiţi-vă să intraţi în pielea unor infanterişti americani îngroziţi,
înconjuraţi de moarte, târându-vă din fundu' Satanei.
Vor fi ambuscade, foc inamic, bucata voastră personală de Vietnam.
Staţia asta poate comunica numai şi numai cu elicopterul.
Elicopterul e Dumnezeu, iar eu sunt Iisus Hristos, fiul Său.
Voi sunteţi discipolii mei aleşi.
Şi nimeni n-are voie să plece acasă fără să filmăm ce trebuie.
Să vă văd feţele de război, domnilor.
Acu', hai să facem cel mai mare film de război din istorie!
- Da! - Aşa!
Da!
Am auzit o explozie în sectorul nordic.
Localizaţi şi urmăriţi.
N-a fost rău, Puţăfriptă!
N-a fost rău deloc.
Oriunde ai fi!
Oriunde ar fi? Pare-a fi peste tot.
Ia uite.
Trebuie să fie o veche mină franţuzească.
E o rămăşiţă a Indo-Chinei coloniale. Jungla asta tre' să fie plină cu de-astea.
Nu pricepeţi? Ne joacă pe degete.
Despre asta era faza cu Dumnezeu.
Vrea să ne facă să interpretăm bine, să salvăm filmul.
Nu face pe Dumnezeu. E judecat de El.
Ăsta e obiectivul nostru. Să terminăm misiunea.
Am întâlnit o grupă militară americană foarte bine înarmată.
De la Antidrog?
Posibil.
Fără supărare, Kirk, ştiu că eşti un mare actor,
dar eu am jucat în mai multe filme cu efecte speciale decât tine. Da?
Şi cred că pot să identific
un cap de la recuzită când văd unul.
Doamne.
E sirop de porumb, băieţi. Sirop de porumb şi latex.
Sirop de porumb cald cu aromă de sânge.
Dumnezeule.
Fum şi oglinzi. Bun venit la fabrica de filme.
Cel mai vechi truc din manual.
Acu' chiar a întrecut măsura.
Dumnezeule!
Ia uitaţi la mine!
O să filmaţi scenele,
iar eu o să mă asigur de asta, pentru că eu sunt regizorul.
Sunt din Londra. Eu regizez piese de teatru.
Damien! Am adoptat feţele războinice!
Nu au frică de moarte.
Aduceţi-i înapoi, vii sau morţi.
Uitaţi, sunt Dave Beckham.
Aşadar, tre' să le oferim nişe explozii băieţilor azi.
Tre' să-i facem să le vină mintea la cap.
Nu vreau să par ciudat sau altceva,
dar cred că sunt cel mai mare fan al tău, da.
Furtuna Tropicală. Un fel de De Veghe În Lanul Cu Secară.
Da, n-am fost niciodată în armată, în sine,
dar mi-am pierdut un deget la locul de muncă.
Şoferul Doamnei Daisy, primul film de studio.
Da.
Mişto armă ai acolo. Ce e?
Nu ştiu cum se numeşte.
Ştiu doar sunetul pe care-l face când omor pe cineva.
Bine.
Damien, suntem gata de explozii.
Suntem gata de acţiune la semnalul tău.
Damien, suntem gata de explozii.
Mă auzi?
Mă cam mănâncă degetul, şi sunt gata să arunc ceva în aer
Bine, eşti fericit acum? Putem să facem scena?
Sau ai nevoie de invitaţie? Hai, să mergem!
Uite. Bine.
"Scena 12, exterior, luminiş în junglă, zi, ambuscadă"
"Trifoi observă mişcare în tufiş."
12 luptători de gherilă pot fi văzuţi mişcându-se la lizieră.
Undeva, explodează o mină." Acum tu.
"Mă încearcă un sentiment negativ."
- Da. - Nu, asta e replica ta.
- Acum? - Da, dar speriat. Adică, speriat.
- "Mă încearcă un sentiment negativ." - Stai, cum?
"Mă încearcă un sentiment negativ."
- Bine. - Acţiune. Haide.
Mă încearcă un sentiment negativ, Umflatule.
Dacă nu murim în valea asta de rahat,
mai întâi o să plătesc 2 dolari
ca să-l văd pe Brooklyn cum i-o trage
unei vietnameze dulci fără prezervativ.
Fir-ar, Brooklyn o să fie omorât înainte să pună el mâna pe fofoloancă.
Dacă moare, probabil o să moară fără să fi avut fofoloancă.
Gura, Motown.
Nu-ţi face griji, Brooklyn.
Ai multe zile de regulat în faţă.
Ce sete mi-e.
Aş putea sa iau nişte "Transpiraţie de Poponeţ" când ma întorc în Danang.
Fraiere! Nenorocitul ăsta-i mort!
Nu-i nicio scamatorie,
sau vreo trapă de-a lui David Blaine pe aici!
Vrei să continui cu noi sau să strici altă filmare?
Nu-i nicio filmare şi niciun film de turnat aici!
- Eşti sigur? - Da.
- Da? - Absolut sigur.
Atunci de ce eşti încă în pielea personajului?
Ştiu eu de ce, dar nu trebe' să-ţi dau ţie socoteală.
Nu ştii asta.
Nu las personajul până nu apar în comentariile DVD-ului.
Eşti fericit acum? Nu mai suntem lângă efectele speciale.
Treci jos, prostule!
N-a citit nimeni scenariul? Asta-i ambuscada!
- Pare-a fi destul de real! - Exact. Să ne folosim de asta.
Da!
Luaţi de aici!
Ăştia distrug capse ca nebunii acolo!
Ce nebunie. Eu zic să-i ardem.
- Tu ce crezi? - Să-i ardem, atunci.
Să ţi-o trag, Charlie!
Târfe cu poponeţul mare!
Ce zici de asta?
Şi oprim filmarea!
Şi uite aici avem filmul de prezentare.
Da!
- Ş-acum ce facem? - Da!
Nord. Omul ne-a spus să mergem spre nord.
- M-aţi văzut cum trăgeam? - Aşa e bine. Bună treabă.
Chiar am crezut.
Râul D'ang Kwook.
Fac pariu că are pregătite alte lupte ca asta
şi alţi vietnamezi pregătiţi pentru noi de-a lungul drumului.
Sergent Osiris, ia-ţi oamenii. Reîncărcaţi si asiguraţi armele.
Sunt tare rău, pe bune.
Să plecăm. Avem mulţi kilometri de mers.
Încălecarea, domnilor. În şir indian.
Gata cu frecatul mentei!
D-Rod, D-Rod, sunt Faţă de Budincă. E pregătit rahatul ăla?
Ceva nu-i bine. Cred c-ar trebui să mergem acolo.
Să ne-asigurăm ca Damien n-a uitat iar cum să-şi folosească staţia.
Aşa, scumpo. Doar să te gust niţel.
- Ce faci, Jeff? - 'Tu-i... Nimic, dom'le!
- Mănânc jeleuri. - Sunt înnebunit după ele. Pot şi eu...
Nu, nu primeşti niciun jeleu.
Sunt ale mele.
Crezi că eşti singurul căruia i se face rău
când nu-şi ia porţia de jeleuri?
Sari calu', omule. La dracu'.
N-am vrut să te fac de râs acolo.
Am simţit că trebuie să le dau un exemplu celorlalţi.
Va fi dificil,
dar cred că Damien o să scoată ceva bun din noi.
Mi-aş fi dorit să fi avut un regizor ca ăsta la Jack.
La Jack. Care Jack? Despre ce vorbeşti?
Retardatul Jack.
Retardatul Jack, da. Ai dat tot ce era mai bun din tine, nu?
Ai dat. Ţi-ai întrecut toate limitele, nu?
Mersi. Mersi mult. Da.
Da, a fost o experienţă intensă.
Pur şi simplu am făcut treaba.
M-am uitat la o grămadă de handicapaţi. Am stat cu ei, i-am analizat.
Le-am analizat toate lucrurile handicapate pe care le făceau.
Şi din nou, am ştiut mereu ca doar simpla observaţie
fără aprofundare nu-i suficientă.
Uneori, trebuie să căutam mai profund pentru a găsi sentimentele adevărate.
Numai aşa putem oglindi sursa durerii lor si s-o putem simţi şi noi.
Da, da, s-o simţim. Exact.
Au fost momente când jucam în Jack
în care chiar m-am simţit handicapat,
- chiar de-a binelea. - La naiba.
Adică, m-am spălat pe dinţi ca retardat,
- am mers cu autobuzul ca retardat. - Fir-ar.
Într-un fel ciudat, a trebuit să mă eliberez de mine
pentru a crede că-i bine sa fii prost sau idiot.
- Să fii un cretin. - Da.
- Să fii cretinizat. - Exact, să fiu un cretin.
- Un imbecil. - Da.
Ca cel mai mare tâmpit nenorocit ce-a existat vreodată.
Când îmi jucam personajul.
- Când erai personajul. - Da, ca şi Jack, bineînţeles.
Jack, căcănarul prost de Jack.
Ai încercat să-ţi revii din aşa ceva.
Într-un fel ciudat, a fost aproape ca şi cum ar fi trebuit să-mi prostesc mintea
să creadă că nu e retardată,
şi pe la sfârşitul chestiei, îmi ziceam,
"Stai, după atâta prosteală, cum o să-mi revin la loc?"
- E ca şi cum... Înţelegi? - Da.
Te băşeai în cadă de-ţi râdea şi fundu'.
Da...
Dar Retardatul Jack, credea că e deştept,
sau, mai degrabă, nu credea că e retardat,
aşa că nu-ţi permiţi să joci un retardat, fiind un actor deştept.
A juca rolul unui individ prost, dar care crede că e deştept,
- e destul de greu. - Greu.
E ca şi cum ai lucra cu mercur. E de-a dreptul ştiinţă, o formă de artă.
- Da. - Eşti un artist.
- E ceea ce facem noi, nu? - Da.
Pălăria jos pentru tine,
mai ales gândindu-ne la ce spune Academia despre asta.
- Despre ce? - Serios? Nu ştii?
Toţi ştiu că nu se interpretează un rol de retardat complet.
- Ce vrei să spui? - Păi, fii atent.
Dustin Hoffman, Rain Man, arăta ca un retardat,
se purta ca atare, dar nu era.
Număra scobitori, trişa la cărţi. Autist, poate. Dar nu retardat.
Apoi e Tom Hanks, Forrest Gump.
Încet da, retardat poate, cu picioarele-n proteze.
Dar ajunge să dea mâna cu Nixon şi câştigă un concurs de ping-pong.
Asta nu-i retardare.
Peter Sellers, Being There. Infantil, da. Retardat, nu.
Tu ai fost retardatul perfect.
Niciodată să nu joci un retardat complet.
Nu mă crezi? Întreabă-l pe Sean Penn, 2001, I Am Sam.
Mai ştii? Când a făcut şi el aşa? Şi nu s-a ales cu nimic?
Dumnezeule sfinte!
Bună treabă, rahatule! L-ai omorât pe regizor.
Nu, asta-i imposibil.
Aranjasem doar liziera, iar el e aici.
- Cred că el a pus un semn greşit. - A pus un semn greşit?
Da, asta nu-i vina mea.
Hai, să-l împachetăm pe nenorocit şi să ne întoarcem la hotel.
- Îi nenoroceşti pe toţi, boule! - Noi îi nenorocim.
- Asta-i doar greşeala ta. - Nu-s doar eu de vină.
- Suntem împreună... în asta. - Pe dracu'.
Vrei să te cari. Pur şi simplu o să dispari.
Cum rămâne, atunci, cu "Nimeni nu-i lăsat în urmă"?
Stai, ascultă-mă doar! Ascultă-mă, bine?
- Nu vreau s-aud! - Lasă-mă să fiu sincer cu tine, da?
Aproape am orbit-o pe Jamie Lee Curtis în Freaky Friday, bine?
Chestia asta o să mă ruineze definitiv.
- Lasă-mă in pace! Eşti patetic! - Nu, nu sunt.
- Dă-mi drumul! - Nu te întorci!
- Ce dracu'? - Stai puţin.
Şi ce? Mergem aşa în neştire?
Încercaţi să rămâneţi în pielea personajelor.
Nu uitaţi că suntem filmaţi.
Chestia asta e prea grea.
O vreau pe aia de cauciuc pe care mi-a dat-o tipu' de la recuzită.
Unde naiba e tipu' de la recuzită?
Cum merge treaba cu harta, şefu'?
- Pot să mă uit şi eu? - Mă descurc.
Da, Damien mi-a dat-o mie, ai uitat?
Da, dar ţi-a dat-o ţie pentru noi.
- Da. - Bine.
- Mă descurc. - O ţii invers.
Mulţumesc.
Literele duc într-o direcţie, iar numerele într-alta.
Omule, eu încerc să... Să ştii că te ajut, omule.
- Sunt în regulă, să ştii. - Zău?
E cumva personajul tău dislexic?
- Nu, personajul meu nu e dislexic. - Deci eşti cartograf.
Sunt obosit, vreau să merg acasă.
De ce, ca să te-ntorci să torni Grăsuţii: Pârţea 20, sau ceva de genu'?
E Grăsuţii: Pârţea a Doua, nu e niciun... Ai vrea tu să ai o franciză cum e Grăsuţii.
- Ce? - E Grăsuţii: Pârţea a Doua.
- Da, recunoaşte. - Nu vreau eu nicio franciză de-asta,
- eu am o toaletă de diamant. - Reclamele tale idioate.
Eşti terminat, omule, pari obosit.
Parcă te-ai lovit la cap,
aşa că am venit să văd cum te simţi, atâta tot.
- Da, ce-ar fi să treci la subiect? - Asta fac.
...pârţurile mele sunt mult mai frumoase decât...
Tot invers ţii harta aia.
Numerele ajută, omule, numerele...
Literele sunt deasupra, apoi urmează cifrele.
- Vrei harta? - Da, vreau harta
Nu ţi-o dau, pentru că Damien mi-a dat-o mie.
Ai vrea tu să ai pârţurile mele, pârţurile mele sunt ca muzica.
Gata. Ajunge.
E clară treaba că am obosit cu toţii de la atâta mers.
Aşa că luăm pauză de masă. Pauză de masă!
Dar fiţi vigilenţi.
Nu uitaţi, pe Charlie nu-l interesează dacă sunteţi sau nu în pauză.
Gata, a venit prânzul. Dup-aia, ne întoarcem la aceeaşi scenă,
"Pierduţi în afurisita de junglă."
Căpitanul Retardatul Jack.
Du-te dracu'
Urăsc filmele.
Ăsta-i un mare rahat. Nu vreau să joc în filmu' ăsta.
Nu! Alea-s jeleurile mele!
Puştiule, prinde liliacul ăla! La dracu'.
- Hai că am un "Sparge-Un-Coi". - Du-te dracu'! Uite-l!
La naiba! Aşa. Unde s-a dus?
Rahat ce eşti! O să-ţi smulg aripile!
Sanducci. Stai cuminte, nu te uita.
Nu-mi vine să mă piş. Voiam să vorbesc cu tine.
Îmi trebuie nişte momeală.
Ai fost la pregătire, nu? Ştii să citeşti o hartă?
Da, cred că da.
Ştiu că Vijelie i-a convins pe toţi de aici
că toarnă Planeta Maimuţelor pe YouTube sau ceva de genu', dar eu nu cred.
Vrei să calci pe-o mină adevărată? Vrei să mori?
Vrei să fii împuşcat pe bune de vreun nenorocit?
- Uită-te înainte! - Nu, bineînţeles că nu.
Încerc s-ajung şi eu acasă, omule.
Am un film important la anu'.
- Da? - Da.
E despre Abe Lincoln şi John Wilkes Booth când erau amândoi mai tineri.
Da.
- Fain film o să fie. - Băi, cam semeni cu Abe, să ştii.
Mai tre' să-ţi pui o barbă.
- Cum te cheamă? - Pe bune? Kevin.
- Kevin Sandusky. - Da.
Dacă-ţi aduc harta în faţă, mă pot baza pe tine?
- Da, cred că da. - Super. Hai c-o tai acum.
Mi-a mirosit a cârnaţi, nu ştiu de ce.
M-ajută dracului cineva să prind rahatul ăsta?
Şi cum dracu' sunt afară în timpul zilei?
O să fiu sincer cu tine, frate. Nu-mi vine să ma piş, doar să vorbim.
Lazarus o să distrugă filmul.
A luat-o razna cu personajul lui
şi cred că-şi pierde curajul.
Iar soldaţii te respectă, pentru că ai fost la antrenament
şi la repetiţii.
- Am nevoie să-mi ţii partea, Kyle. - Mă cheamă Kevin.
Bun.
Da. Dacă vrei, mă pot uita şi peste hartă.
- Mă ocup eu de hartă. - Bine.
Tu ţine-te de program, terminăm filmul,
şi cred că-i posibil să iei premiul Teen Choice pentru asta.
Eşti capabil de asta. O să te ungă şi toate alea-alea.
- Da, sună mişto. - Bine.
Aşa! Eşti mort acum!
Ai luat o supradoză!
Da' termină odată, Jeff.
La dracu'!
Ce-ai, Jeff? E-un liliac, omule!
Am rămas fără jeleuri.
Aterizezi acolo!
Ia uitaţi la ruinele astea.
- Unde naiba suntem? - La râul D'ang Kwook.
Ei nu mai spune. Cum de eşti aşa sigur?
E un singur fel de-a afla sigur asta. Să mergem!
Nu mă simt prea bine. Ma ustură pielea!
Gata cu chibiţatul! În apă, doamnelor!
Nu. Lasă-mă să mă uit puţin pe hartă.
De ce-i toată lumea obsedată de hartă?
Pentru că ne-am săturat să fim măgarii tăi de povară!
Să te porţi de parc-ai fi omul GPS!
La dracu', omule! Ne-am rătăcit de-a binelea!
Spune-i, McClusky. Spune-i cât e ceasul.
Nu-mi vine să vă cred, oameni buni.
Ce vrei să spui cu "oameni buni"?
Ce vrei să spui TU cu "oameni buni"?
Cred că Tugg vrea să spună...
Nu, uitaţi-vă la ochii lui.
- ...oameni buni, actorilor... - Uitaţi-vă la ochii lui de diavol.
Trebuie să mă întorc la hotel, pe bune.
- La dracu', nu! - Linişte!
Potoliţi-vă! Bine? Potoliţi-vă.
Acum, haideţi să-i facem praf pe vietcongezii ăia.
- "Vietnamezi"! - Cum?
Se spune Vietnamez. Aşa e corect.
Doar n-ai spune "chinezizii".
Gata, ajunge cu toată insubordonarea asta!
Dacă maşinăria se strică, atunci şi noi facem la fel.
Ştii că în Rambo I era mare, dar un pic pufos totuşi,
iar apoi în Rambo II, era plin de fibră?
- Da. - Cam aşa arăţi tu acum.
- Da? - Nu ca în Rambo I ci ca în II.
- Pe bune? - Da, când l-au tăiat.
Nu-s chiar aşa... adică, acolo vreau să ajung, dar...
Haide, măi. Eşti mai fibros decât o salată Julienne.
- Mersi. - Care-i secretul?
- E dietă. Doar ţin regim. - Pe bune?
Pentru ca şi eu încerc, dar... e greu.
- Arăţi bine. - Vreun sfat, ceva?
- Poftim? - Ai vreun secret, ceva?
Păi e ananasul...
Dă-mi dracului harta, nenorocitule!
Aşa acum!
Cum e, Sikorski? Spune-ne unde suntem de fapt.
E o bulangeală! E un gest de ţicnit ăsta.
Doar ceream încă o părere, şefu'.
Mergem in direcţia greşită!
- La dracu'! - Împuţitule.
Doamne! Cred că trebuia s-o luăm pe aici...
şi-n loc de asta, am luat-o pe aici.
Rahat, rahat de rahat!
Crezi că ne poţi duce înapoi la zona de aterizare?
Nu-i deloc fain!
Poate.
Asta-i o nebunie!
Chiar aveţi de gând s-abandonaţi filmul ăsta?
Ar trebui să fim un grup!
Suge-mi grupu'!
Bine, în regulă.
- Îl voi termina de unul singur. - Tu dă ce-ai mai bun din tine.
Tugg, nu ştii unde mergi!
Ba da, ştiu!
Mă duc spre, "exterior, pădurea tropicală, răsărit".
"Croieşte-ţi drumul spre Trifoi, care-i singur in jungla înspăimântătoare."
Să sugi tu grupul ăla, Kirk!
Haideţi. Să mergem acasă.
Buna, Călugăriţo. Eşti frumoasă.
Acu', poate mai ştii nebunia aia
când Hollywoodul era împărţit în tabere,
cu unele studiouri înregistrau pe Bluray, iar altele pe HD DVD.
Lumea credea că totul se rezuma
la rata pixelilor sau la cea de refresh, iar ele erau cam la fel.
S-a ajuns la o combinaţie de gameri si porno.
Acel format pe care se ţin filmele porno
devine de obicei cel mai de succes.
Dar ştii, la Sony, orice PlayStation 3 are unitate Bluray.
Tu cu mine ai vorbit până acum?
Vorbeam cu oricine mă ascultă.
Dumnezeule!
"Transpiraţie de Poponeţ".
Doamne!
E frig! Am îngheţat! E al naibii de frig.
Vrei geaca mea cu puf?
Ce-ai, eşti nebun? E ca-n cuptor aici! Ca în saună, ce să mai zic!
Gura mai mică acolo, umflatule.
Trebuie să mă uşurez de 6 kile!
- Cum e? Ne mişcăm repede? - Ne mişcăm destul de repede,
dar în nici un caz nu atingem creasta aia înainte de apus.
Gata băieţi, aici facem tabăra, odihniţi-vă.
- Doamne. - S-ar putea să primiţi ceva deosebit.
Înainte de război,
am lucrat ca sosier in San Antone.
Fac pariu c-aş putea aduna nişte buruieni.
Şi să găsesc si nişte raci.
Şi poate nişte mere pădureţe pentru desert! La dracu', da!
La dracu', da!
Aşa vorbim cu toţii. Cu toţii vorbim aşa, dom'le.
Da, ceva raci si nişte coaste.
Eşti australian! Fii australian! Scuză-mă, Kangaroo Jack.
Mă agit când vine vorba de mâncare.
Mori!
Nu!
Gagiu', ce dracu' se-ntâmplă? Unde suntem?
Habar n-am.
N-am ieşit până acum din SUA.
Stai, cum? Faci mişto de mine?
Deci ai născocit toată chestia asta?
Da' barem ai făcut dracu' armata?
Da. Bineînţeles. La Garda de Coastă.
- Garda de Coastă. - Departamentul Sanitar.
Dumnezeule! Eşti un gunoier!
La dracu'. F.L. Tayback mă minte pe mine si pe toată ţara.
Am scris cartea ca pe-un tribut! Sunt un patriot!
Da, eşti un Milli Vanilli al patrioţilor, da?
Ai minţit cum c-ai luptat în Vietnam.
E ca şi cum ai lovi direct în steagul Americii, la naiba.
Doamne, şi când mă gândesc c-am crezut în tine!
- Nu vreau să stau lânga tine. - Scriitorii mint mereu.
Mă puteţi lega de alt stâlp? Bine.
- Rick? - Tugg.
L-am omorât pe unul, Rick.
Lucrul pe care l-am iubit cel mai mult în toată lumea.
Vivica, închide telefonul acum!
O târfă. Bine, ai omorât o târfă.
Calmează-te. Uite ce trebuie să faci.
Dă-ţi cu nişte înălbitor pe mâini,
nişte peroxid de hidrogen şi multa lămâie.
Nu, un panda.
Am ucis un panda.
Amanda? Hai termină.
Adică, probabil că nici nu-i numele ei adevărat.
Nu, un panda!
Un panda?
Unul panda dulce, drăguţ,
cu o privire răutăcioasă.
Isuse, Tugg! Omule, nu mă mai speria în halu' ăsta!
E superb aici.
Eşti pe platoul de filmare?
Eu însumi sunt platoul de filmare.
Foarte bine. Cum merge Parabolica?
La dracu' cu Parabolica.
Sunt cu mult peste Antena Parabolică.
Deşi când am verificat ultima oară, nici nu era conectat.
Nu l-au conectat? Nu există Antenă Parabolică?
Nu mai contează acum.
Am trecut mai departe.
Unde?
La altă agenţie?
Cine mai e cu tine?
E Nick Stevens, nu-i aşa? Nemernicu' ăla mic.
Încă eşti clientul meu, Tugg Vijelie! O să fac rost de Antenă Parabolică!
Am haina pe mine, sunt deja la uşă!
Tugg?
Te rog, nu mă concedia.
Am reuşit, am reuşit!
Vivica, ce-am programat pe după-amiaza asta?
O înregistrare la Doi Bărbaţi şi Jumătate.
La naiba.
Anuleaz-o.
Şi adu-mi contractul lui Tugg la Furtuna Tropicală.
Mă duc în biroul lui Grossman, o să-i fac scandal.
Bine.
Mamă. Mi-e sete.
N-arată prea bine.
Trebuie să beau, să am ce vomita!
Nu, nu bea din apa aia! Apa aia e plină de microbi!
Nu, nu bea!
Alpa, mai ai ceva "Transpiraţie de Poponeţ"?
Da, pune-l să bea nişte apă de poponeţ de-a lui Alpa.
Asta o să-l ajute să-şi revină. Te vindecă de toate.
Omule, tu de ce joci în filme?
Aveai nevoie de-o altă sursă de bani?
Ca să ştii şi tu, sursa mea de bani
momentan generează 2 milioane de dolari anual
în contribuţii caritabile pentru comunitatea mea.
- Fir-aş să fiu. - Şi de ce joc în filmu' ăsta?
Poate că ştiam că trebuie să reprezint ceva,
pentru că era un rol bun de negru,
şi au trebuit să i-l dea lui Crocodile Dundee.
Uşurel, băiete. Omu' ăla e o comoară naţională.
Voiam doar să te tachinez.
Nu eşti deloc amuzant.
Băieţi! E cald! Suntem obosiţi! Pute ca naiba!
Mă joc şi eu cu tine, Kangaroo Jack!
Îmi pare rău că un câine dingo ţi-a mâncat copilul.
Ştii că e o poveste adevărată? Femeia şi-a pierdut copilu'.
- Aproape întreci măsura. - Relaxaţi-vă, băieţi.
Ştii ce? La naiba cu asta, omule!
M-am săturat să-mi spună negru' ăsta australian...
Timp de 400 de ani,
cuvântul ăsta ne-a ţinut jos.
Ce dracu'?
A fost nevoie de foarte multe încercări doar ca să urcăm dealul.
Acum suntem în ligile mari,
şi e rândul nostru să lovim.
Cât om trăi, o să fim noi doi, scumpete.
Asta e melodia din The Jeffersons. Eşti bolnav tare.
Da. Doar pentru că e o melodie, nu-nseamnă că nu-i adevărată
Ştii ce? Îţi spun eu ce-i adevărat.
O să ţi-o plătesc. Ai face bine să mă crezi.
Băieţi! Hei, băieţi!
Jeff, nu te apropia de animalu' ăla.
O să-i muşc pielea. Am nevoie...
Trebuie să-i port pielea de pe stomac ca pe un costum dintr-o bucată.
Nu face nimeni nimic nimănui!
Acum, dacă domnul Portnoy se simt prost şi nu vrea să meargă,
urcaţi-l pe animalul ăla de-acolo!
Avem mult de mers!
În regulă, tabăra prizonierilor de război, scena 67.
Haide, Puţăfriptă!
N-o fi el chiar Ridley Scott sau ceva pe-aproape,
dar eu cred că Renny Harlin e un regizor extraordinar,
cum ar fi în Adventures of Ford Fairlane,
şi în ceea ce-l priveşte pe Andrew Dice Clay, e chiar decent filmul.
Şi Cliffhanger. Cliffhanger e incredibil.
După tiparul filmelor având ca subiect natura versus om,
filmul e extraordinar.
Taci dracu' din gură!
Cine te-a trimis aici?
Tayback, John, sergent, Armata SUA.
Număr serie 694529987.
Poate că nişte ceai cald o să uşureze puţin
conversaţia.
Şeful meu nu e la fel de primitor.
Ce-ai? M-am gândit că ai vrea nişte ceai cald
- ca să te mai calmezi. - Tayback, John, sergent,
Armata SUA, 694529987.
Şi uite un mic mesaj de la Unchiul meu Sam.
Omule, eşti bine?
Ce bine te-ai aplecat.
Eu mă retrăgeam, iar tu ai venit tare...
A fost un accident, omule.
Haide, bun aşa. Vrei să continuăm?
- Hai. - Ridică-te.
Aş prefera să putrezesc în închisoarea ta vietnameză!
N-o să-ţi fac niciodată pe plac! Nenorocitule! Nenorocitule!
Acum, spune asta şi ia-o de la capăt iar,
să facem partea cu ceaiul, da?
Sper că nu eşti nervos.
Eu văd muşchi pe ambele părţi ale copacului.
Poate dacă n-aş fi fost singurul din centrul de pregătire...
Mă doare burta tare de tot, băieţi!
Nu glumesc, chiar ameţesc.
Lasă-mă jos, tre' să vomit! Nu vreau să mor ca Hendrix!
Bine, bine.
Eşti bine, Jeff?
Sunt grozav.
Doamne sfinte!
Bine. Jos, jos, jos.
Acu' chiar începe să-mi fie frică.
Aia pare a fi tabăra cu prizonieri de război din scenariu..
Vijelie avea dreptate?
Nu prea cred.
Uitaţi-vă la cazane, la paznicii înarmaţi.
Pare a fi o fabrică de procesare a heroinei.
Am stat ore întregi în elicopter.
Cred că nici nu mai suntem în Vietnam.
- La naiba. - Fir-ar. Nici nu suntem în Vietnam?
Nu, cel mai probabil în Myanmar sau Laos.
Ce naiba e Laos?
E Triunghiul de Aur.
La naiba. Suntem ca şi morţi.
Nu mai pleacă nimeni de-aici. Am văzut la televizor.
Vapoarele, avioanele, OZN-urile şi altele, toate dispar!
Ăla e Triunghiul Bermudelor, prostule.
Ăsta e Triunghiul de Aur.
Autostrada mondială a drogurilor.
Şi de unde ştii asta?
A fost un drum lung. De obicei, citesc revista din avion.
Tăiaţi!
Doamne!
Ce vezi, omule? Eu am vederea blocată.
Damien, taie!
L-au prins pe Vijelie.
Şi nu arată deloc bine.
Eu sunt Tran.
Tu eşti intrus pe plantaţiile mele de mac.
Eşti un nenorocit de la Antidrog!
Am pierdut vreo modificare în scenariu?
Vrei să mori?
- Asta vrei? - Nu!
Te rog, nu-mi face rău!
Mai spune asta o dată.
Te rog, nu-mi face rău.
Nu! Ca mai înainte! Spune-o!
Spune-o!
Te rog, nu-mi face rău!
- Ce? - Tu eşti Retardatul Jack.
Aţi văzut Retardatul Jack?
Ne place la nebunie povestea acestui om, Retardatul Jack.
Noi n avem prea mult lux aici.
Iar Retardatul Jack e singurul film pe care-l avem.
Aveţi caseta.
L-am văzut de foarte, foarte multe ori.
Trebuia să fi primit Oscarul.
Păi, ştii...
Doar a fi nominalizat...
Ai fost nominalizat?
Nu, nu, nu. N-am fost nominalizat.
Spun doar c-ar fi fost frumos să fiu nominalizat.
E o chestie foarte politizată. Trebuie să faci reclame...
- Taci acum! - Bine. Bine.
Deci,
îmi daţi drumul sau...
Nu. Te ţinem pentru recompensă.
O să cerem mult mai mulţi bani acum!
E în şedinţă.
Da, ştiu. În vreo două secunde cu Pecker.
O să-ţi smulg ţâţele.
Vrei să vorbim de probleme? Uite aici probleme
Ce-ţi trebuie, Peck?
Nu, mai degrabă ce-ţi trebuie ţie, Les?
Ochelari?
Poftim?
Ca să poţi citi contractul pentru Furtuna Tropicală
care-i garantează clientului meu, Tugg Vijelie,
orice formă de înregistrare video digitală la locaţia respectivă.
Nu pot să cred că i-ai dat drumu'.
Uite-aici, sculă, sunt incredibil de ocupat,
aşa că ai face bine să te cari de-aici
înainte să-ţi rup scula şi să ţi-o-ndes în fund?
Nu, nu ţie, Helen.
Dar o să-ţi rup şi ţie ţâţele dacă nu-mi faci rost de cinematografele alea.
Perfect.
Tuggernuts, te-am pus pe difuzor.
Sunt aici cu Les Grossman,
şi de-abia aşteaptă să-ţi explice de ce se pare că se şterge la poponeţ
cu clauza de Parabolică din contractul tău.
Noi suntem Dragonul Înflăcărat.
Vijelie e cu noi acum.
Pentru 50 de milioane, îl veţi primi înapoi.
- O să... - Cine eşti?
- Şi de unde ai telefonul ăsta? - Noi suntem Dragonul Înflăcărat!
Retardatul Jack e al nostru.
Nu mai spune.
Să-ţi spun eu ceva, rahatule.
N-am auzit în viaţa mea de agenţia voastră.
Dar dacă ai impresia că-mi poţi racola clientul...
Trimiteţi 50 de milioane,
sau nu-l mai vedeţi pe Retardatul Jack, pentru c-o să-l omorâm noi.
Sunt Les Grossman. Cine eşti?
Noi suntem Dragonul Înflăcărat!
Bine. Dragon Înflăcărat. Muie care eşti.
Mai întâi, fă un pas mare înapoi şi, la propriu, dă-ţi o muie!
Nu ştiu ce fel de scamatorie pacifică
încerci să faci aici, dar Asia, Jack, e teritoriul meu.
Aşa că orice ţi-ar trece prin cap, mai gândeşte-te o dată.
Altfel, o să fiu nevoit să vin la tine,
să dezlănţui o adevărată furtună de foc asupra ta.
O să trebuiască să suni la Naţiunile Unite
şi să obţii o hotărâre de interdicţie ca să nu te distrug.
Vorbesc de pământ fierbinte, nenorocitule!
O să te masacrez!
O să te distrug!
- Poţi să afli cine era la telefon? - Da. Da.
Cu toţii aţi muncit din greu.
Vi-l prezint pe Retardatul Jack.
Poartă proteza asta. Seamănă mai mult cu dinţii lui Retardatul Jack.
Bine.
Ştiu că eşti un mare fan, şi e un lucru grozav...
Bagă-ţi dinţii!
Acum interpretează filmul.
Tot filmul?
Nu pot. Nu ştiu întreg...
Interpretează! Interpretează sau mori!
Porc de maimuţă ce eşti!
Tată.
Mai prost!
Tată, de ce tre' să mă faci să mă simt prost?
Aţi văzu ce-am văzut şi eu.
Tugg Vijelie e ca şi mort dacă nu facem ceva în curând.
Da. Am putea face ceva dacă ne-am duce înapoi la hotel,
care e în cealaltă direcţie!
Nu e bine.
Ce s-ar fi întâmplat în Marea Evadare
dacă Steve McQueen şi tipii ăia fugeau cu coada-ntre picioare?
Despre asta a fost filmul. Evadau. Ei au fugit.
Încerc să fiu de acord cu tine. Ideea e că ei au făcut ceva.
Şi noi ce-ar trebui să facem?
Ăsta curăţă un pistol care n-are gloanţe. Ce mai plan!
Sunt ca un băieţel care se joacă cu puţa-n nisip, când e agitat.
Stai puţin. Stai puţin.
Am eu o idee. Poate că e o nebunie.
Nebunia e mai bună decât nimic.
În '98 am jucat într-o comedie cu ţâţe, cu buget restrâns, pentru Skinemax.
- Tabăra Sexului. Îţi aduci aminte? - Da.
Revenind, eu şi cu cei din tabăra copiilor nepopulari
trebuia să intrăm în tabăra fetelor înstărite.
Aşadar,
am construit o catapultă din buşteni şi lenjerie,
apoi ne-au catapultat peste zid şi ne-am paraşutat în tabără.
Uitaţi...
Oameni buni, deja ştim planul.
Glumeşti? Ideea mea e de aur.
O facem ca la carte, Capitolul 26, Ofensiva Umedă.
Cartea Furtuna Tropicală.
Aţi citit cartea?
Coperta. Am citit coperta din spate şi am văzut pozele.
E-n regulă. E exact ca-n scenariu.
Mişto.
Aţi citit cu toţii scenariul, nu?
Eu nu citesc scenariul, scenariul mă citeşte pe mine.
Asta ce naiba vrea să-nsemne?
Unde vrei să ajungi cu cărţile şi scenariile? Spune, omule!
Bine. Ofensiva Umedă.
Osiris şi umflatu' merg sub acoperire şi fac o diversiune.
Motown şi Brooklyn se furişează înăuntru prin râu.
Da. Dar tipii ăia erau soldaţi profesionişti.
Da!
Noi suntem actori profesionişti, nenorocitule!
Îmbărbătarea! Şi v-o spun pe faţă.
Unii dintre noi s-ar putea să nu se mai întoarcă.
Ce vrei să spui? Adică nu cu acelaşi avion?
Alpa şi cu mine dispunem deja de camuflajul de noapte, primit de la mama natură.
- Încetează, Benson. - Scuze.
Noi mergem să cercetăm şi să plănuim.
Dacă nu ne-ntoarcem în 20 de minute, căutaţi-ne.
Noi suntem Dragonul Înflăcărat.
Bine.
Dragonul Înflăcărat, sunt nişte fabricanţi de heroină.
Sunt responsabili de o optime din traficul cu droguri din Asia.
- Au un profit imens. - Băieţi!
Îmi spuneţi şi mie care-i planul?
Peck! Ne descurcăm noi.
Te rog, nu întrerupe. Totul e sub control.
Am înţeles.
- Grossman. - Încă n-am primit banii.
Preţul e acum de 100 milioane!
Ori plătiţi acum, ori Retardatul Jack va muri mâine.
Grozav. Stai să notez.
100 milioane.
Stai! Am o idee mai bună.
În loc de 100 de milioane,
ce-ar fi să-ţi trimit rânza unui boschetar?
Apoi îl omori. Îţi faci treaba. Jupoaie-l pe nenorocit!
Fă-ţi de cap, omule! Fă-ţi de cap!
- Nu... - Între timp, ca de obicei,
du-te-n mă-ta!
- Nu. - Nu negociem cu teroriştii.
Stai aşa. Eşti nebun?
- Cred că m-aş fi descurcat mai bine. - Eu credeam că a fost bine.
Îl vor ucide!
Şi?
"Şi?"
E o lume rece şi crudă. Se mai întâmplă şi lucruri naşpa.
Vom plânge după el prin presă.
O să înfiinţăm o bursă cu numele lui.
Eventual, şi asta departe în viitor,
o să cerem despăgubiri de la asigurare.
De preferat, înainte închiderii anului fiscal.
De fapt, despăgubirea ne-ar aduce mai mulţi bani decât ar pierde filmul.
Doar nu vorbiţi serios.
Tu ai dat buzna în casa mea,
nervos nevoie mare, mă sugi de bila stângă pentru o amărâtă de Antenă Parabolică
pentru al treilea cel mai sexi om din lume din 1998,
şi tu mă-ntrebi pe mine dacă vorbesc serios?
Să recunoaştem.
Copiii nu se mai îmbracă-n costumul Pârlitorului sau al lui Purim.
Vijelie e ca o stea ce se stinge,
o pitică albă ce se-ndreaptă spre o gaură neagră.
Aşa e fizica. E inevitabil.
Ni s-a oferit o şansă incredibilă, Peck.
Universul ne vorbeşte chiar în acest moment.
Trebuie doar să asculţi.
Vezi tu, asta e partea bună, Peck. Aici, treaba devine interesantă.
Da.
Cere şi ţi se va da.
- În regulă. - Baţi mingea, batem şi noi mingea.
Ştiu că vrei bunătăţile.
Bun venit în camera bunătăţurilor.
Eşti atent? Ce-ai zice de un G5 pentru Pecker?
Aşa vei fi pe felie.
Nu mai zbori tu ca fraierii la clasa economică.
Da!
Jucător!
Jucător cu scula mare.
Se leagănă la genunchi!
Sculă mare, puiule.
Da.
Sau ai putea să-ţi găseşti conştiinţa
în următoarele cinci minute şi să vezi unde ajungi cu asta.
Să văd dacă am înţeles.
Vrei ca eu să-mi las clientul, vechi de 15 ani,
unii din cei mai buni prieteni ai mei,
să moară în junglă, singur, pentru nişte bani şi un G5?
Da.
Un avion G5?
Da.
Şi o căruţă de bani.
Jucătorule.
Da!
Dă-i la maxim, întoarce-o, adu-o iar jos!
Că are mama grijă multă de Jack.
După câte somnuri se va trezi ea, oare?
Îmi pare rău, Jack.
E-n Rai, acum.
La naiba! Eu credeam că numai filmul e prost.
Ea doarme pe vecie.
Trebuie să recunoşti că omul a luat-o mai uşor cu rolul de retardat.
Acum există un echilibru şi spectatorii se pot regăsi.
E teatru ca la carte, dar, ştii tu, călătoria a fost zdruncinantă.
Va deveni foarte natural.
- Da. - Va trece peste distanţa estetică,
apoi...
Ţi-am spus eu că ţi-o plătesc.
Îţi pot oare spune că-mi pare rău
pentru orice lucru ofensator pe care l-am făcut, omule?
- Dar m-am prins în... - În a fi tăntălău?
Aşa se pare.
Habar nu am de ce o ţii în continuare cu rahaturile astea de Chicken George.
- Nici eu. - Mă întrece situaţia.
- Şi pe mine mă întrece situaţia. - Eşti confuz.
- Şi eu sunt puţin confuz. - Ştiu.
Dar suntem în regulă?
Nu chiar.
Omule...
- Cum îţi mai merge? - Bine. Ţie?
Ascultă, dacă n-are nimic,
eu cred că o să rămân în urmă în timpul misiunii.
Să am grijă de lucruri.
- E în regulă? - Ce? Nu!
Avem nevoie de tine, Jeff.
Ce tot vorbeşti?
Bine, uite, omule.
- Trebuie să-ţi spun ceva. - Bine.
Ştii jeleurile alea pe care le mâncam?
Ei bine, nu erau jeleuri, bine?
- Erau droguri. - Serios?
Dacă ajung lângă doza cea mare, sunt terminat. Sunt în sevraj, omule.
Voi priza toată heroina nenorocită din lumea asta nenorocită.
Dacă vreţi să treceţi prin chestia asta, va trebui să mă legaţi de un copac.
- Vorbeşti serios? - Da, serios! De un copac, pe bune.
Şi puteţi, orice ar fi, să nu mă dezlegaţi până nu încetează.
Până nu mai am nimic.
Atunci voi spune, "Omule, sunt bine. E bine.
În sfârşit sunt mai bine. Dezleagă-mă."
Nu te lua după mine! Tot ce spun e minciună!
Am înţeles.
Adio, mama!
Acum poţi mânca îngheţată în Rai.
Ne vedem la noapte, când mă culc, în filmele din capul meu.
Dar acest film din capul meu îmi fac ochii să plouă.
Al naibii. Gilligan şi-o ia la ficaţi.
- Îl mută. - Asta-i tortură, omule.
Acolo-l ţin.
Trebuie să lucrez la costum.
Te pricepi cu acul şi aţa?
Da.
Băieţii lui Alpa Chino au vândut peste cinci milioane perechi la magazinul Gap.
- Eu am cusut modelul. - Să mergem.
E un Oscar din beţigaşe.
Te voi numi Half Squat.
Tu poţi să-mi spui...
Tata.
Proprietarul unui G5
Ce de stele!
Te face să te simţi atât de mic.
Poate e ultima dată când vom privi stelele astea.
Omule, ce frumuseţe...
Nopţile ca asta îl fac pe om să-şi pună întrebări.
Băieţi! Are cineva insecticid?
Nu mă ignoraţi!
Ţine-te bine, omule. Trecem noi şi prin asta.
- Kirk? - Da?
Mai ieşi cu Jennifer Love Hewitt?
Cred că e bună.
Nu, era o suspiciune a tabloidelor.
Băieţi, sunt bine. Am reuşit. Mă puteţi dezlega.
Nu că e amuzant?
Viaţa la circ, timp de 280 de zile pe an, pe teren.
Cu greu găeşti o fată care să fie de acord cu aşa ceva, ştii?
Oricum, nici una nu merită ţinută.
Radar? Evans?
Nu, mă cheamă Kevin.
Kev, sau cum naiba o fi. Vino aici.
Nu ţi-am spus, dar Grăsuţii: Pârţea a Treia e-n curs de filmare,
şi primeşti şi tu un rol dacă vii să mă dezlegi.
Jeff, va trebui să rezişti.
Mă-ta-i o curvă infectă!
Iisuse, omule.
Omule.
Mai ţii minte faza când ţi-am spus că mama ta e o curvă infectă?
Îmi pare rău, omule. N-am vrut. Chiar nu e aşa.
Dar tu, omule?
Ai vreo obrăznicătură care să te aştepte acasă în fiecare zi?
Eu?
Eu nici n-am avut prietenă, omule...
Speram să mi-o pun după lansarea filmului,
dar aşa ceva nu se va întâmpla.
Dar tu, Masterblaster?
Tu ai pe cineva la care vrei să ajungi în State?
Cine, Alpa Chino? El e-ngropat în 10 fete, 24 din 7.
Nu. Nu înţelegi, omule.
Mă refer la ceva special E mare diferenţa.
Ce zici?
Da.
Da, e cineva.
Şi? Care-i faza? Aţi ieşit în oraş?
Nu. Adică...
Întotdeauna mi-am dorit asta, dar n-am avut destul curaj s-o întreb.
E... E complicat.
Nu! E simplu ca bună ziua, omule!
Pui picioru-n prag, te uiţi fix în ochii ei şi-i spui,
"Puiule, noi doi ieşim la o întâlnire." Şi gata povestea.
- Cum o cheamă? - Lance.
"Ascultă aici, Lance..."
Lance? Ce dracu' ai spus? Lance?
- Ai spus "Lance"? - Nu!
- A sunat ca şi "Lance". - Nu, am spus "Nance".
- Asta am spus, "Nance." - A sunat ca şi "Lance".
Eu sunt Alpa Chino, da?
Îmi place păsărica, da?
Aşează-te înapoi şi uită-te la stele.
Când ai compus Îmi Place Păsărica
te gândeai la cum ar fi să-ţi fluturi boaşele pe fruntea lui Lance?
La naiba, nu! Fii serios. Uite.
- Omule, toţi suntem homo uneori. - Nu sunt homo!
Aşa-i la Hollywood.
Ce-ar fi să ne-ntoarcem la treabă?
- Bine, în regulă. - E ridicol!
Avem o zi grea în faţă. Să ne concentrăm.
Alpa, dacă mă dezlegi, pe bune că ţi-o sug chiar acum.
Ţi-am spus, pentru ultima dată, îmi place păsărica!
Îţi cuibăresc biluţele, ţi-o mângâi,
îţi lustruiesc ţeava şi-ţi înghit bulionul.
Hai aici, amice. Hai s-o facem.
Deci, care-i planul?
Vorbeşti în vietnameză cu ăia?
Nu. Nu. În mandarină.
Din câte-mi dau eu seama, asta vorbesc ei acolo.
De unde naiba ştii tu chineză?
Tărâmul Mătăsii şi Banului cu Gong Li. Al doilea Glob, al treilea Oscar.
Am pregătit rolul ăla muncind într-o fabrică de textile din Beijing.
Cred că ăla e transportul.
Chingile sunt prea strânse!
Tacă-ţi gura şi ia-te după mine.
Am venit cu tot respectul.
Nicio grijă.
Linişte şi calm!
Dar ţineţi-vă de sculă.
Am găsit un diavol străin
în lanul de orez.
Priviţi greşeala lui Dumnezeu!
Chingile astea îmi opresc circulaţia sângelui!
- Du-te dracu'! - Tu nu ai prea mare valoare!
Maică-mea e constipată!
A te răni pe tine nu e o problemă... Taică-tu greşeşte.
Nu iar pe bou. Nenorocitu' dracu'.
Am creveţi pentru fiica ta.
Un alt străin a fost prins.
Ăsta e gras de tot.
Respect!
Respect, Micuţule Rege Furnică!
Unde l-ai găsit pe porcul ăsta?
L-am găsit... pe acest ţipar palid... căutând ca un somn în lanul meu de orez.
Laz, nu-l lăsa să mă ia de pe yak.
Curvă! Te urăsc!
Când l-ai găsit?
Da, l-am găsit...
Aseară s-a întâmplat.
Bine.
Tu recoltezi orezul noaptea?
În regulă.
Aia pare a fi clădirea cu muniţie.
Încerc să-l găsesc pe Vijelie în clădirea principală.
Am vrut să zic că în dimineaţa asta...
...iertată-mi fie prostia...
Capul meu e... deshidratat...
...am nevoie de electroliţi...
...pentru creierul meu cât un bob de mazăre care e...
...constipat.
Gura!
Nu vorbesc eu chineză, dar improvizaţia ta e cam de rahat.
Fir-ar!
De ce-ţi acoperi faţa?
Nu vrei să ştii.
Faţa mea... arată ca un peşte koi...
...prins într-un... fursec cu migdale!
Treci aici!
- Ce faceţi voi aici? - Are mâini!
- El l-a ucis pe Damien. - Prostii!
- El a orbit-o pe Jamie Lee Curtis. - Aproape!
Ce tot vorbeşti? Damien a călcat pe-o mină de teren.
Super. Slavă Domnului!
- Îl eliberăm pe Vijelie. - Vijelie e aici?
De două sau de trei ori pe an, mă duc la Piaţa Fermierilor...
De data asta,
un travestit radical m-a sedus într-o latrină.
Şi când alunecă după explozie...
mi-a furat bărbia şi majoritatea dinţilor!
Gura!
Tu faci nişte zgomote care nu-nseamnă nimic!
Daţi-l jos pe gras pentru tortură!
Tu întoarce-te la ferma ta!
Să-nţeleg că puneţi în practică Ofensiva Umedă, din carte.
Vă ofer eu o diversiune.
Am destule aici încât să luminez tot locul ăsta ca de 4 iulie!
Îţi mulţumesc pentru măreţia ta!
Mă voi întoarce fericit la lanul meu de mac.
Aşteaptă!
Prima dată era lan de orez. Acum spui că e lan de mac!
Da... Le cultiv pe amândouă.
Diversific.
Unde, mai exact, e ferma ta?
Ferma mea?
Da, ferma ta.
Grăieşti în sunete ciudate.
Unde e ferma ta,
americanule?
Ferma mea?
Rahat.
Ia d-aci ferma mea!
Da!
Kwan-Lo!
Am fermă de plumb, nenorocitule!
Da!
Da, da, da, ţineţi-vă capul jos!
Capul jos la pământ!
Nu mişcă nimeni sau îl elimin pe mititel!
Aşa e, acum noi suntem şefii, J.P.
Acum arată-mi unde-s drogurile.
Ce mama naibii?
Nu aşa era planul!
Nu mă judecaţi!
Ăsta are o problemă serioasă.
Alo, tu!
Dă-ţi jos hainele!
Acum ce facem?
Respectaţi planul. Găsiţi-l pe Vijelie.
Alpa, ai grijă de potera de clovni. Haide.
L-aţi auzit! Staţi calmi, nu mişcaţi!
La naiba cu zdrenţele tale.
- Uşa! - Unu, doi, trei!
Eu merg sus, tu mergi jos.
Jos! Jos! Jos! Chow Yun-Fat, treci naibii jos!
Dacă mai văd vreun cap ridicat îl culc la loc cu gloanţe.
Haide, haide!
- Fumigenă. - Să n-o scapi acum.
Poftim.
- Ce-i asta? - Nu ştiu cum îi spune.
Ştiu doar ce sunet face când minte.
Nu mişca, Matchbox, sau te-mpuşc.
Eu mă îmbrac cu asta. Nu mişca.
Încă te văd.
Tugg!
Tugg?
Te-am prins.
Adună-ţi lucrurile, omule. Mergem acasă.
Acasă?
Dar fac cinci spectacole pe zi într-o sală în care audienţa stă-n picioare.
Nu înţelegi? Sunt deja acasă.
Bine, acum, omule, trebuie să...
Fiul meu mi-a dăruit asta.
- E amicul tău din beţe? - Numele lui e Twigman.
Şi el vrea să vină cu noi?
Jos! Jos! Jos!
Poate-aţi auzit de mine. Aţi auzit de Alpa Chino? Nu?
Îmi place păsărica la nebunie, da
Nu eşti la demonstraţii, băi.
Haideţi. Am luat şase VMA-uri.
Două Premii BET. Alpa Chino.
Ăla din Carlito?
Ştii ceva? Vorbeşte în engleză. Eu nu vorbesc aşa ceva.
Ce zici acolo?
Avocatul Diavolului. După-amiază de Câine.
Încrucişarea. Când Dragostea Ucide.
Adevăratul Al Pacino.
Pune-te dracu' jos. Ăla e un cu totu' alt tip.
Ce faci? Ce faci? Nu te-atinge de arma aia.
Nu face asta! Nu atinge arma aia!
Măiculiţă, dacă atingi arma aia...
- S-a-ncins treaba! - Aici!
- Ce faci? - O să-i salut pe băieţi în stilu' Hanoi.
Ţine-mi spatele, Pinocchio!
Fum!
Rahat!
Jeff, nu!
Nu contează ce fac eu.
Întotdeauna voi fi un ratat. Nimeni nu mă va respecta.
Nu e adevărat, nu eşti un ratat! Faci mulţi oameni să râdă.
Ei râd doar de pârţurile mele.
Jeff, chiar trebuie să plecăm acum!
Asta e tot ce merit!
Râdeţi de asta, nenorociţilor!
Hilar! Hilar!
Să mergem. Mai avem doar 16 ore înainte să se trezească.
Se pare că sună clopoţelul de la cantină.
Nemernicii ăia vor năvăli aici pregătiţi să ne mănânce de vii.
Poftim. În regulă, să ţii de şase aici.
Haide, să mergem.
Haideţi, ce faceţi? Să ieşim de aici!
Încă e dat peste cap.
Acelaşi lucru l-am păţit şi eu când l-am jucat pe Neil Armstrong în Moonshot.
M-au găsit într-o alee din Burbank
încercând să reintru în atmosfera Pământului într-un congelator vechi.
Despre ce vorbeşti acolo?
Hai, băieţi, chiar trebuie să plecăm.
Daggomit, Blamtucky, eu nu reprogramez niciun video.
Dă-mi aruncătorul de flăcări. Trebuie să porneşti elicopterul.
- Nu, la dracu' cu asta! Dă-mi asta. - N-avem timp! Mă ocup eu!
Bine. Dă-mi cârligele.
Nu-ţi face griji, o să le pun la loc, imediat.
- Dă-mi naibii cârligele. - Bine. Poftim.
Du-i pe băieţi înapoi la avion!
Ajunge!
Omorâţi-l!
Să-mi bag!
Ia-i pe băieţi! Du-i la elicopter!
Mă ocup eu de ţăranii ăştia!
Te vei concentra acum, nenorocitule, şi o vei spune.
- "Sunt eu, Tugg!" - Sunt eu, Tugg.
Bravo! Tugg şi mai cum?
- Tugg cine? Nu ştiu. Tu cine eşti? - Eu?
Eu ştiu cine sunt!
Sunt un tip care-l joacă pe un tip deghizat în alt tip.
Ce?
Eşti un tip care nu ştie care tip e!
Sau eşti un tip care n-are habar care tip e,
dar susţine că ştie care tip e...
Voi despre ce dracu' vorbiţi?
...jucând rolul altor tipi?
Eu ştiu care tip sunt!
- Eşti speriat! - Nu sunt speriat. Speriat de ce?
Sau speriat de cine?
- Speriat de cine? - Haideţi, băieţi. Chiar trebuie să mergem.
Speriat de tine!
- Isuse. - Ce se-ntâmplă?
Apar tipii.
Are dreptate, să ştii.
Eu nu sunt
sergentul Lincoln Osiris.
Trebuie să plecăm.
Nu sunt nici părintele O'Malley.
Nici Neil Armstrong.
Cred că sunt un nimeni.
Nivelul nesiguranţei la voi e ridicol!
- Fiecare cu problemele lui! - Da, omule, toată lumea are probleme.
Fii serios! Eşti Kirk Lazarus.
Eşti motivul pentru care m-am apucat de actorie.
Ţi-am memorat toate monologurile
pe care le-ai făcut vreodată când eram la şcoala de teatru.
- Serios? - Da. Şi uite, Tugg!
Am văzut Pârlitorul I de 24 de ori când eram în clasa a 8-a.
Chestia aia m-a dat gata!
M-am drogat cu chestia aia! Eşti cel mai tare!
Da, frate, Pârlitorul I a fost grozav. Să plecăm naibii de aici!
Tugg, Tugger, eşti ultima piesă din puzzle, amice.
Avem nevoie de tine!
Oamenii tăi au nevoie de tine! Eşti alături de noi?
Sunt iluzia unui cocoş.
La naiba cu asta. Ne ocupăm de el mai târziu.
Să mergem. Haide. Haide. Mai repede. Trebuie să mergem!
Hai, hai, hai.
Bingo! Plecaţi.
Dumnezeule!
Mai spune şi tu "nu" la chestiile astea piticanie fabricantă de droguri.
Ţineţi-vă bine!
Trifoi!
Ţi-au crescut mâini?
Lansator de rachete, domnilor!
Unde vă duceţi?
Dumnezeule. Eu trec la catering după asta.
Poponeţul meu!
Trebuie să ne revenim, Tugg!
Trebuie să-l ducem pe drogat la elicopter!
Încă eşti nebun? Trebuie să-l ducem pe Candisky la elicopter!
E Sandusky.
- Kevin Sandusky. - Ăsta e numele meu.
Ţi-ai amintit numele meu.
Alpa, ajută-l pe Cody.
Portnoy, adu-l pe Sandusky înapoi la elicopter. Du-te!
- L-am luat! - Să mergem!
Să plecăm de aici!
Leaf!
- Leaf! - Da.
Apasă maneta
- după ce trec de pod! - Am înţeles!
Hai! Treci în elicopter!
- Haide! Mişcă! - Kirk! Stai!
Laz, o să arunc podul în aer!
Tu eşti tipu' de la efecte speciale?
- Eu sunt ăla. - Atât!
Leaf o să arunce podul în aer. Haide!
Nu-i nevoie! Nu trebuie! Eu rămân.
Nu te pot lăsa să faci asta, amice. Trebuie să mergem.
Nu, îţi spun eu, nu sunt nebun. Ei mă vor asculta.
Ştiu că sună ciudat, dar am stabilit o legătură cu ei.
Doar nu te-apuci să-i distrezi pe ăştia. Hai să ne cărăm!
- Veniţi încoace! - Acum am un fiu. Micul Half Squat.
Cine Paştele mă-sii e Half Squat?
E fiul meu. E băiatul meu!
Are nevoie de mine. Trebuie să mă întorc la el.
Să povestiţi lumii ce s-a întâmplat aici.
Ce s-a întâmplat aici?
Nu ştiu, dar voi trebuie să le povestiţi.
Mă ocup eu de asta.
Tugg!
Ai tu grijă de băieţi! Mă ocup eu de tipii ăştia.
Unde pleacă? Vom muri!
Laz, haide. S-a alăturat circului. Să mergem.
- Ai mâini. - Da.
- Să-mi bag! Ai mâini? - Haideţi!
- Intraţi!
- Haideţi! - El rămâne?
Pleacă! E o cauză pierdută, amice! Pleacă de aici!
M-am înşelat! Aruncă-n aer podul! Aruncă naibii podul în aer!
Mă ocup eu.
Leaf, nu!
S-a terminat! S-a dus!
Cody! Trebuie să mergem!
Uitaţi.
Cred că a terminat.
Acoperă-mă!
- Haide! - Aşteaptă, întoarce-te!
Cum îl acoperim?
Gata cu joaca. Haide, amice. Haide.
- Eşti în regulă, omule? - Mi-e frig.
Nu-mi simt picioarele.
Nu, sunt într-o baltă. Vezi? E o baltă chiar acolo.
- Nicio grijă. - Bine.
Haide, trebuie să plecăm, omule.
- V-aţi întors pentru mine. - Desigur.
Vreau să ştii ceva.
Ce?
Ştiu cine eşti.
Eşti prietenul meu.
Eşti fratele meu.
Dar un frate foarte mişto, ştii?
Ca un frate faţă de care nu exista duşmănie sau...
Nu te uita acum, îţi curg lacrimi adevărate.
Serios?
Din asta sunt făcute premiile.
Iisuse, să mergem, omule!
Bine?
Hopa-sus.
Haide! Să mergem!
Intră! Intră!
Haide! Aşa!
Tuggernuts! L-am găsit!
- Tugger! - Rick!
Ce mama naibii?
Am luat Parabolică!
Dacă prietenul meu vrea Parabolică, prietenul meu primeşte o Parabolică!
Rahat!
Şi Oscarul merge la...
Da! Tugg Vijelie.
"Furtuna Tropicală, Adevărata Poveste din Spatele Filmării
celui mai Scump Adevărat Film Fals Despre Război Făcut Vreodată."
Da!
Da, nemernicule!
Opt Oscaruri, 400 milioane de dolari
şi ai salvat cariera lui Tugg Vijelie.
N-aş fi reuşit fără tine, Slolom.
Serios?
Nu, tâmpitule, desigur că aş fi reuşit.
Şi o maimuţă fără boaşe ar putea face munca ta.
Aşa că du-te şi îmbată-te în timp ce eşti lăudat la toate petrecerile.
- Niciodată n-aş face asta... - Glumeam.
- Da? - Da.
Foarte... Bine, acolo era.
- Acolo era. Bine. - Du-te şi distrează-te.
Bine. Ne vom...
Să-mi bag, bine. Mulţumesc, Les. Mulţumesc. Să ai o noapte bună...
Dar, pe bune, şi o maimuţă fără boaşe ar putea să facă munca ta.
Bine. Mulţumesc, domnule.
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc, Alex C & VocaTeam